Вилхелм Кюхелбекер
Луна

Превод от руски: Кирил Кадийски, —

chitanka.info

Пак теб ли в тая тъмнина

следя от тъжната тъмница,

златисто грейнала луна,

творба на божата десница?

Чуй моя горестен привет,

среднощно стихнало светило!

Обичам твоя блясък блед:

душата ми си озарило.

Навярно днес не само аз —

затворник сред тегла, кошмари, —

навярно гледат в тоя час

към теб и моите другари!

Навярно спомнят си за мен!

С любов заспиват в мрака черен,

над тях, в съня им съкровен,

се спуска моят призрак верен,

и благославя ги… Но пак

зорницата — една и съща —

изгрява в утринния мрак

и моя образ в дим превръща.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.